Siden du feirer 15 år i firmaet
vil jeg innlede festlighetene med en 15 minutter lang applaus.
-Høres bra ut. -Fulgt av 15 minutters stillhet.
Jeg vet ikke. Har det klasse?
Nok klassepreik fra deg.
Jeg mener bare at etter 15 år i firmaet... Bravo, forresten.
...bør vi feire med klasse. En minneverdig kveld.
Du har rett. Festen bør ha samme spenning og drama som min tid her.
-Og klasse, så klart. -Ja.
Du er enig med ham bare fordi han har smoking på seg.
Dwight sendte ut et kleskode-notat. Jeg viser bare at jeg tar det på alvor.
Dette, da? En strykekvartett som spiller klass-isk musikk.
Det er bra, men det har ikke klasse.
Jeg må ha noe med klasse, som en åpning av en bilforhandler.
-Ja, eller Mr. Peanut. -Han har ikke klasse.
Han er en vanlig peanøtt som har stokk, monokkel og flosshatt.
Det er det som gjør ham stilig.
Hva med en isskulptur formet som deg
dekket med jordbær dyppet i sjokolade?
Du prøver for hardt. Klasse er en sinnstilstand.
Da vet jeg vel ikke hva klasse er.
Hva med dette? Beklager, men jeg kom nettopp på det.
En isskulptur av deg omgitt av frukt dyppet i sjokolade.
-Jordbær? -Genialt.
Det var jo det jeg sa!
-Null klasse. -Absolutt null.
-Déclassé. -Fransk! Det har klasse.
-Hei, kan jeg hjelpe deg? -Charles Miner. Er Michael Scott inne?
Et øyeblikk. Slå deg ned.
-Charles Miner er her. -Miner? Som sprenges?
-Hallo? -Kommer du ut, eller?
Velvel, hvem har vi her?
Prins Charles Miner. Jeg står til tjeneste.
Hør etter! Dette er sir Charles Miner.
Han er ny visepresident for nordøst-regionen.
Gi ham en stor applaus!
-Her er han! -Hei... Jeg...
Vent litt.
Gå inn på pauserommet, jeg har en liten overraskelse.
Dwight, kan du vise gjesten vei?
Ikke vær sjenert. Du er en av oss nå.
Opphold ham, Dwight.
Hvorfor sa du ikke at den nye sjefen skulle komme i dag?
-Jeg ville ikke gjøre folk nervøse. -Jeg kunne tatt med andre klær.
Du ser kanon ut. Veldig stilig.
Jeg går og henter fisken nå.
Scranton ble grunnlagt i 1866 og ble et viktig sentrum for kullgraving.
Overraskelse! Det er ingenting her. Overraskelsen er på møterommet.
Kom nå!
-Bli med! -Jeg tar resten senere, men det er...
Overraskelse!
Som dere ser har jeg laget C-er av bagels, som i Charles.
-Takk. -Jeg brukte hele kvelden.
Jeg møtte fyren på hovedkontoret og vi digget hverandres vibber.
Vi likte hverandres groove.
De som hadde jobben før, var Jan og Ryan.
Den første var min elsker, den siste min beste venn.
Så hvem vet?
Jeg vet! Det kommer til å bli helt sykt.
Det kommer til å bli helt sykt.
-Han er som en svart George Clooney. -Seriøst? Det synes ikke jeg.
Han ser helt ok ut. Han er ikke frastøtende.
Står til? Jim Halpert, selger. Bare si ifra om det er noe.
-Hvorfor har du smoking på deg? -Jeg trodde ikke du ville merke det.
Det er morsomt. En annen selger, Dwight Schrute, sendte ut et notat.
Det handlet om profesjonell adferd på arbeidsplassen.
Jeg ville bare tulle med ham.
Du forstår om du leser notatet. Jeg har nok en kopi i skuffen...
Det var ganske sprøtt, men...
Ikke sprøere enn å gå i smoking på jobb. Det må jeg tilstå.
-Og du het Jim? -Halpert. Jeg skal la deg fortsette.
Han bare måtte bruke smoking i dag.
Han brukte 40 minutter på å kle seg.
La meg presentere de ansatte.
Regnskap! Kom frem hit. Jeg vil presentere dere for noen.
-Jeg jobbet også med regnskap. -Nerdalarm!
Dette er Oscar Martinez. Han er latinamerikaner.
Hans forhold med en mann tok nettopp slutt. Gil knuste hjertet hans.
Han lot det ikke gå ut over arbeidet, og jeg er veldig stolt av ham.
Hei, Oscar. Hyggelig.
Denne lille bråkmakeren er Angela.
Hun har ligget med flere kolleger.
Han der borte i oransje skjorte. Hvor er den andre?
Jeg trenger ikke å vite deres seksuelle bakgrunn.
Perfekt, for vi har kommet til Kevin, og han har ingen seksuell bakgrunn.
Jeg kan vel hilse på alle samtidig.
En stor applaus for Charles Miner!
Takk, Michael. Og takk for C-formede bagels. Det var flott.
Det er harde tider. Vi er ikke immune mot lavkonjunkturen.
Målet vårt er å kjempe oss gjennom dette.
-Stanley Hudson. Blir det oppsigelser? -Absolutt ikke.
Vent litt, Michael. Stanley...
Vi kan ikke love noe, men vi gjør alt for å unngå det.
-Kan du være mer spesifikk? -Michael skal ha informert dere.
På grunn av nedgangstidene ville jeg ikke bekymre folk.
Så du har ikke informert dem?
-Jeg sa til Michael... -Charles skal si det.
Vi skal kutte 3 % totalt. Det blir ingen pensjonsinnskudd.
All overtid må godkjennes av ledelsen.
-Fantastisk. -Det er ikke offisielt.
Jo, og jeg oppfordrer filialer til å kutte alle unødvendige utgifter.
Som lønn, tillegg og så videre... Forsikring.
Ikke lønn. Småbeløp, kontorrekvisita, fester og sånt.
Hva med festen din?
Dette har vært flott. Vi har fått mye å tenke på.
Charles Miner! Han har en lang vei hjem. Tilbake til arbeidet!
-Jeg blir her hele dagen. -Det trengs ikke.
-Vi skulle bare hilse. -Det er nok mer enn det.
Jeg er glad for at den nye sjefen har en aktiv interesse
i alle ansvarsområdene jeg tar hånd om. Supert.
David, jeg trodde at ingen skulle styre over meg.
-Hvor fikk du det fra? -Det var sånn jeg oppfattet det.
Kan vi ikke la stillingen være ledig?
Jeg blomstrer når jeg ikke blir holdt til ansvar.
Charles er veldig kompetent.
Bli kjent med ham. Dere kan bli et godt team.
-Men filialen er min? -Du er fortsatt filialsjef.
Trenger du noe, snakk med Charles.
-Spør om festen. -Kommer du på jubileumsfesten min?
-Jeg skal prøve. -Nei, det andre.
Om vi ansetter Cirque du Soleil, hjelper det oss med skattegreiene?
La han på?
Nei...
David Wallace sa at vi bør bli bedre kjent.
Jeg er enig.
Jeg vil at du skal
fortelle noe du aldri har fortalt til noen.
-Nei. -Kom igjen.
Hva heter kona di? Hvor jobbet du før du kom hit?
-Saticoy Steel. -Så fint!
Afroamerikanere har en rik historie full av uvanlige navn.
Jeg jobbet for et firma som heter Saticoy Steel.
Har du ikke jobbet i papirbransjen? Vet David det?
Jo, han vet. Han vil bare ha en god leder.
Ja, det er jo en utmerket overgang til det som er mitt eneste poeng.
Jeg trenger ingen leder, Charles.
Om du vil ha tips du kan bruke ved de andre filialene, er det greit.
Jan kom innom når hun var superkåt.
Ryan kom innom for å besøke foreldrene og vaske klær, så...
-Forstått? -Det er ikke sånn jeg gjør ting.
Jeg snakker med David om det, så får vi se.
Jeg forteller David det han trenger å vite.
-David vil ha det sånn. -Da skal han få det.
Michael Scott. Er David inne?
Be ham ringe umiddelbart så fort som mulig. Takk.
Nei, Michael. Man må sjarmere dem.
-David Wallaces kontor. -Hei, søta. Hvordan går det?
-Hvordan står det til? -Bare bra.
Jo, jeg heter Michael...
...Scotch.
Jeg ville bare si at jeg har David Wallaces sønn i bagasjerommet.
Hvis han ikke tar telefonen innen fem sekunder...
Hva driver du med? Gud!
Å, herregud!
-David Wallaces kontor. -Det er Michael Scott igjen.
Jeg snakket nettopp med Michael Scotch. Han skal løslate sønnen.
-Jeg må virkelig snakke med David. -Vent.
Charles Miner. Hallo?
Hallo? Hvem er det?
-Hvem er det? -Jeg fikk aldri et navn.
-Hei, jeg tror ikke noen her... -Pam...
Alle sammen, jeg spanderer lunsj i dag.
-Det trenger du ikke. -Tuller du?
Samme dag jeg kjøpte frokost. Du kunne nevnt det.
Jeg skulle kjøpe eggesalat fra automaten.
Den muligheten har du fortsatt.
-Igjen takk, Charles. -Bare hyggelig.
Ingen takket meg for frokosten, bortsett fra Charles.
Ingen fester, sa du. Så bruker du penger på lunsj. Det er litt hyperkritisk.
Jeg gjør det på alle filialene. Om du ikke liker det,
er det fortsatt bagels igjen.
For pokker, Stephanie. Sett meg over.
Er det ham i bakgrunnen?
David! Løft opp røret!
Skal jeg forføre ham?
Nei, ingen vil det.
-Michael? -Ja.
Jeg brukte kalenderen fra 2008 i regnskapet for januar og februar.
-Jeg må fikse det i helgen. -Vil du jobbe i helgen?
-Kevin, jeg applauderer initiativet. -Nei. Unnskyld, Michael.
Kevin, ikke sant?
-Du må fikse det i kontortiden. -Ok.
Dette er min filial. Du skal spørre meg, ikke Charles.
-Jeg godkjenner det. -Sånn fungerer det ikke.
-Det gjør det ikke. -Det gjør det ikke.
-Bra, da er vi enige. -Bra, da er vi enige!
-Seriøst. Hvor gammel er du? -Seriøst. Hvor gammel er du?
Michael velger humor ut fra humøret. Er han sint, blir han infantil.
Han hoppet rett over Ace Venturas snakkende rumpe.
Det gjør han aldri. Dette er ille.
-Fem år gammel? -Fem år gammel?
-Michael, kutt ut. -Slutt.
-Jeg trekker meg unna. -Jeg trekker meg unna.
Jeg tuller jo!
Det er bare en spøk. Slapp av. Så sarte dere er!
FPK, vi fortsetter morgenmøtet på møterommet.
Ut av kaken hopper en annen stripper med en mindre kake.
-I den er det en enda mindre stripper. -Og hva har den stripperen?
Muffins. Muffins og strippere hele veien.
Hva er FPK?
Det er festplanleggingskomiteen. De bruker mange timer på det.
-Unnskyld meg. Hva skjer her? -Festplanlegging. Det raker deg ikke.
Dette er sløsing med arbeidstid.
Jaha? Hvordan skal vi da komme på gode ideer som Jims? Fortell.
-Jeg vil tilbake til jobben. -Hva har du kommet på, Jim?
Hva er en "gjensidig dyrehage"?
Man klapper dyrene, og de klapper deg tilbake.
Vi har en kake formet som en høyball.
-Det er en vanlig kake. -Det er kult.
-Dette er bortkastet tid. -Du snakker om jubileumsfesten min.
Alle unntatt Michael kan gå tilbake til jobben. Takk.
-Michael, jeg avvikler denne komiteen. -Hva?
Dette er en arbeidsplass, ikke et forfengelighetsprosjekt.
Nyhetsrapport: Jeg har vært her i 15 år.
Overskrift: Du har vært her én dag. Artikkel slutt.
Du har ingen rett til å avlyse jubileumsfesten min. Punktum.
Jeg blåser i om jeg har såret deg eller om du misliker mine metoder.
-Dette er ferdig. -Nei, nå drar jeg til New York!
Jeg skal snakke med David Wallace og fortelle alt.
Beklager, men du ligger tynt an.
Vet du hva? Det er over for deg.
Jeg beklager at jeg må gjøre det mot deg.
Vet du hvordan man lager papir?
Det er ikke som stål. Man stapper det ikke inn i en ovn!
Vet du hva som skjer om man legger papir i en ovn? Det blir ødelagt.
-Kom inn. -Hei.
Charles, jeg tror vi har kommet litt skjevt ut.
Jeg er faktisk en smart fyr, arbeidsom...
En god annenmann på kontoret.
-Nest høyest etter Michael. -Finnes den stillingen?
Det var en oppdiktet stilling for Dwights skyld.
Assistent til regionssjefen. Så fikk jeg den stillingen.
-Er du assistent til regionssjefen? -Assisterende regionssjef, ja.
-Har du noen ansvarsområder? -Nja, ikke akkurat.
Så du vil beholde denne oppdiktede stillingen? Er det viktig for deg?
Ok... Jeg skal la deg fortsette.
Kan du...? Takk.
Hei, Stephanie. Hvor er han?
Michael...
Har du vært i dette møtet hele dagen?
-Hvordan kom du deg hit, Michael? -Jeg kjørte.
Han avlyste jubileumsfesten min! Han rev teppet under beina mine.
Ingen fiken, sa han. Jeg har allerede kjøpt dem. Jeg har ikke plass for dem.
Jeg føler meg overkjørt. Har du snakket med ham om dette?
Du har jo snakket med ham hele dagen.
-Ikke om fiken. -Da forstår jeg virkelig ingenting.
Jeg trodde jeg skulle snakke med Charles som skulle snakke med deg,
og det vil fjerne behovet for at jeg snakker med deg.
-Det var åpenbart det du ville. -Nei.
Jeg har vært her i 15 år, og jeg har ofret mye.
-Ja. -Jeg har utsatt familieplanene.
-Det har vi aldri bedt om. -Jeg har aldri prøvd hanggliding.
Og jeg har aldri kjørt opp til toppen av Mount Washington.
Det var hyggelig å møte dere. Vi ses om et par uker.
-Flott. -Utmerket.
Det var hyggelig å møte deg, Charles Miner.
-Ok. -Vi ses.
Vi ses.
Ha det!
I mitt neste nummer skal jeg trylle bort karrieren min.
Barna våre kan møte motstand fordi de er halvt svart og halvt indisk.
Men det er virkelig verdt det, dere.
-Det er bare meg her. -Han skal få spandere middag på meg.
-Han har dratt. -Hva?!
Flytt dere!
Hallo? Charles?
Hei! Er det skjerfet hans?
Nei!
Charles og Kelly? Absolutt ikke. Han er en sofistikert mann.
Han trenger ikke synke så lavt for å få kjæreste, ok?
Jeg forstår ikke at jeg, etter 15 års tjeneste,
må kjøre til New York for å få deg i tale.
Det føles ikke riktig. Det er ikke rettferdig.
Og jeg mener...
...at jeg fortjener mer enn det.
Ja.
Du har rett. Jeg forstår, Michael.
Her er planen: Vi flytter på litt penger.
Jeg skal personlig sørge for at får du en fest med fiken.
Og jeg kommer. Det blir gøy. Hva sier du?
-Jeg sier opp. -Hva?
-Michael... -Du aner ikke hvor høyt jeg kan fly.